Stavová rovnice ideálního plynu
Stavová rovnice nám popisuje vztahy mezi stavovými veličinami u ideálního plynu, např. teplotu, tlak a objem. Ať už s plynem provádíme cokoliv (ohříváme, ochlazujeme, komprimujeme) u ideálních plynů tato rovnice musí vždy platit. Na každou formu si spočítáme příklad na její užití, ve kterých si taky ukážeme zrádnosti při dosazování molární hmotnosti.
Formy stavové rovnice
p·V=m·r·T
Toto je základní tvar, ze kterého já osobně vycházím nejčastěji. Je vhodný pro situace, kdy znám hmotnost plynu nebo když si potřebuji odvodit jiné formy stavové rovnice. Veličina r reprezentuje měrnou plynovou konstantu. Vypočítá se jako podíl univerzální plynové konstanty Rm (8,314 J·mol-1·K-1) a molární hmotnosti. Je užitečné si zapamatovat, že pro vzduch má hodnotu 287 J·K-1·mol-1.
p·v=r·T
Tato forma se používá v situacích, kdy neznám hmotnost plynu a počítám v měrných jednotkách, typicky tepelné cykly a jejich účinnosti. Veličina v je měrný objem, tedy podíl objemu a hmotnosti.
p·V=n·Rm·T
Tato forma se používá, pokud potřebuji pracovat s látkovým množstvím n (např. pro chemické účely) nebo vypočítat množství částic plynu.
Potřebuješ si spočítat více příkladů na ideální plyny?
![](https://onlineschool.cz/wp-content/uploads/2023/05/sipka-oranzova-termomechanika-297x371.png)